Kevin! Vad är det?
Förlåt att jag stör, men kan jag få låna lite kaffe?
Jag har ett stort möte på morgonen och jag hann inte till affären...
Mrs Salib, ni är en livräddare.
Nåt är fel. Jag skulle träffa min källa igår kväll. Han kom aldrig.
Jag har försökt, men han svarar inte.
De skuggar mig.
Det är polisen! Vänta!
Vänta!
- Upp med händerna! - Skjut inte!
Jag är journalist. Jag är journalist.
Mr Jensen. Välkommen till Tariq-fängelset.
Jag föreslår att ni gör er hemmastadd.
Jag är polisintendent Bahar. Jag kommer att leda förhöret.
Förhöret? Nej. Jag vet inte vem ni tror att jag är...
- Jag vet exakt vem du är. - Kevin Jensen, journalist.
Ja, reporter.
Jag är utrikeskorrespondent på Empire Times i New York.
Jag är i Kyrkistan för att skildra-
- påstådda brott mot mänskliga rättigheter...
Som du ser så har jag läst dina verk.
Artiklar om förtryckta studenter i Kina...
...försvunnen senapsgas som har stulits av extremister i Libyen.
Allt är väldigt övertygande, men det är också en lögn.
Du är här för att rapportera, säger du. Det är sant.
Men inte som journalist för en amerikansk tidning.
Som agent för CIA.
CIA? Det tror du väl inte på?
Ring min redaktör.
Jag har en examen från Bostons journalistskola.
Jag vill ha en advokat och ett telefonsamtal.
Jag åberopar folkrättens artikel fyra om pressrättigheter...
Jag struntar i regeringens policy. Det här gäller min son!
Om det finns ett sätt att köpa honom fri så måste du undersöka det.
Vi måste utforska alla alternativ.
Det var familjens advokat. Han åker skidor i Aspen.
Jag är hemskt ledsen, Meryl.
Kevins tidning har varit fantastisk. Jag talade med chefredaktören.
Hon lovar att ta in alla resurser.
Vad säger utrikesdepartementet?
Underrättelsetjänsten bekräftar att han åtalas för spioneri.
Kevin är inte spion. Du känner honom väl.
- Måste de inte redovisa sina bevis? - Nej. Inte i deras system.
Ingen förhandling, ingen rätt till försvar.
- Men han får väl en rättegång? - Om man kan kalla det för det.
Inga vittnen är kallade. Han får inte lämna nån utsaga.
Domaren går igenom statens åtal i kammaren och avkunnar dom.
- När blir det? - Det kan ta en dag eller flera år.
Jag talade med en Jerry Lansfeld...
Han är statssekreterare för civila rättigheter.
Han sa att UD samarbetade med FBI och gjorde allt de kunde.
Jag sa åt dem att skicka ett elitförband för att hämta min son!
"Det går inte", sa han. Som om han avböjde en middag.
Jerry är en bra kille, men han har ingen makt.
- Det finns andra jag kan kontakta. - Tack.
Jag är bara...
Kevin älskar dig så mycket.
Jag vet inte vad jag skulle ha gjort utan dig.
Jag ska få hem honom.
Välkomna! För nytillkomna: Idag pratar vi om Kyrkistan.
Det är en brutal, onormalt kall stat, som ligger precis öster om Turkiet.
Scottie meddelade att alla skulle vara redo.
- Vi ska väl hämta Kevin Jensen? - Känner du honom?
Han är en av våra bästa undersökande reportrar.
Han kom till landet vid fel tillfälle.
Landet styrs av den här mannen: Amir Aboujaan.
Det skulle hållas val om sex veckor, men han ville inte riskera det.
I stället slog han till mot det rivaliserande partiet.
Det är undantagstillstånd. Tiotusentals gripna.
- Polis, militär, domare, studenter. - Han slår ut alla motståndare.
Det blir inte lätt att ta sig in osedd.
- Särskilt inte med nödvändiga vapen. - Det är bara början.
Vi ska frita Jensen och föra honom och teamet ut ur landet.
Det låter förvisso spännande, men hur fan ska vi göra det?
- Det gör du inte! - Då får ni göra det.
Aboujaan är på krigsstigen. Han är paranoid och arg och vi är fiender.
- Löjligt. Vi stödde ju hans regim. - Inte till hans belåtenhet.
- Vi försöker blidka honom. - På bekostnad av en civil.
Kevin Jensen jobbar inte för CIA. Han är som en familjemedlem.
Vi försöker få hem honom med diplomatiska medel. Jag är ledsen.
Vi behöver Aboujaan. Vi slåss mot extremister i regionen.
Vår militär behöver säker passage över Kyrkistans luftrum.
Om jag skickar en elitstyrka för att frita Jensen-
- så stänger Aboujaan luftrummet och presidenten avskedar mig.
- Jag behöver inte din tillåtelse. - Din regering förbjuder dig.
Jag upprepar det så att du inte kan hävda att jag var otydlig.
Vi förbjuder er!
De torterar honom. De tvingar fram en bekännelse och avrättar honom.
Om han ens överlever förhöret!
Jag heter Kevin Jensen.
Jag är 32 år. Jag kom hit under förespegling att jag var journalist-
- och jobbade på Empire Times som utrikeskorrespondent, men...
...det var inte sanningen.
Sanningen är att jag är hemlig agent för Central Intelligence Agency.
Jag ber det kyrkistanska folket om ursäkt...
...och ber om deras förståelse och nu...
...om deras nåd.
Inget av det där var sant.
Det vet du. Jag är reporter.
Dina förnekanden är en förolämpning. Det kommer inte att visas nån nåd.
Så småningom kommer du att avrättas för dina brott.
- Jag sa det du ville. - Du sa vad du är!
Inte för att jag ville det, utan för att det är sanningen.
För bort honom. Kom inte tillbaka förrän han är redo.
Nej, jag ber er...
Nej!
Jag kom hit under förespegling att jag var journalist-
- och jobbade på Empire Times som utrikeskorrespondent, men...
...det var inte sanningen.
Hej, raring! Jag är hemma hos Jensens.
Du är långt borta i världen och räddar oss, men du ska veta-
- att det är en väldigt stor dag här också.
- Titta här, moster Scottie! - Det stämmer. Inga stödhjul.
- Var försiktig, Kevin. - Det gick bra.
Scottie. Alla är redo. Vad ska jag säga till dem?
Jag förlorade min son när han var fyra.
Han och Kevin gick i samma förskoleklass. En evighet sen.
När Christopher försvann tog familjen Jensen in mig.
Kevin är inte mitt barn, men...
...om jag lämnar honom där dör han. Diplomatin räddar honom inte.
Han kommer att bli avrättad. Vi får veta det först när det är över.
När Howard är borta har de koll på dig.
Ett hemligt uppdrag på fiendemark kommer att göra många nervösa.
- Hur går det med infiltrationen? - Planen inväntar ditt godkännande.
Jag ska vara tydlig. Regeringen har instruerat Halcyon att inte ingripa.
Det jag ber er om är farligare och olagligare än de flesta uppdrag.
- Känner du Jensen och hans familj? - Kevin och Christopher var vänner.
- Var de? - Ja. Familjen står mig mycket nära.
Det här är personligt för mig och det kanske fördunklar mitt omdöme-
- men jag kan inte lämna honom där. Om ni inte vill vara med-
- så blir det inga repressalier, men jag måste få veta det nu.
Okej, hur tar vi oss in?
Vår resa börjar med EU. De har samarbetsavtal med Kyrkistan-
- men president Aboujaans diktators- fasoner har äventyrat relationen.
EU vill ha ett möte. Aboujaan ska ta emot några utrikespolitiker.
- Det är en öppning för oss. - Vilka skickar de?
Två sändebud. En holländare, en tysk - de här skickades för godkännande.
Jag tog dem. Vi skickar de här i stället-
- samt en förfrågan om att flytta mötet.
Jag är Omar Claussen, utbildad i Haag.
Fyra år som ombud i Ankara, två i Bryssel.
Angenämt! Helen Grunder.
Ingick senast i en EU-delegation till Afghanistan.
Jag gillar det. Ni tas emot av en tjänsteman. Han kollar era papper.
Mr Claussen - ms Grunder. Välkomna till Kyrkistan. Dokument, tack.
- Vad händer om nåt går snett? - Då får ni klara er själva.
Om det går snett slår vi ut de här och försöker ta oss till planet.
- Problem? - Det gäller säkerheten.
Jag trodde att det räckte med att kolla era papper här.
Min chef ville granska dem personligen.
Allt tycks vara i ordning. Följ med så eskorterar jag er till hotellet.
När ni har landat måste ni skynda er innan de riktiga sändebuden kommer.
- Hur gör vi med vapnen? - Dumont tror att vi kan köra in dem.
- Hur gömmer vi dem? - Genom åkeriet Kyrkistan Logistics.
Två gånger i veckan kör de utrustning till Armenien där allt lastas av.
Jag kapar lastbilen i Armenien, lastar på vapnen...
- ...och kör tillbaka över gränsen. - De kommer att inspektera lastbilen.
Hur gömmer vi automatkarbiner och kroppspansar?
Det är min variant av det forskare kallar Rochestermanteln.
Forskarna gjorde inte på det här sättet.
- Är det en osynlighetsapparat? - Snarare ett system.
En rad speglar och linser böjer ljus runt det man vill gömma.
- Det ser tomt ut. - Det är tanken.
Varsågod, gå in.
Ljuset från bakre väggen böjs runt lådorna i mitten-
- och det projiceras obrutet till ögat.
- Smaskigt. - Då ska vi granska chauffören.
Han heter Everan Margozian. Han levererar en last klockan 07.00.
Vi har kartlagt vägen hem. Han brukar stanna 20 minuter från gränsen.
Det är där du måste ta honom.
Du kör till en bestämd plats-
- där vårt folk konfigurerar höljet och lastar varorna - sen kör du.
Hur är din arabiska?
Identifikation. Identifikation!
Vad hade du för syfte i Armenien?
Jag kör två gånger i veckan. Jag levererar till Vagharsapat.
- Vi är inne. - Inte illa.
- Är det nåt på tok? - Jag måste kolla lastutrymmet.
Varsågod.
Sitt kvar. Det är lugnt.
Han såg inget. De pratar om nåt annat.
- Han glömde stänga. - Är det ett problem?
Luften i lastbilen är varmare än luften utomhus. Vad blir reaktionen?
Kondensationen kommer att bryta illusionen!
Du är avslöjad! Stick därifrån!
Jag kom in. Jag är cirka 1,5 km innanför gränsen.
Vad händer nu? Vi har blivit av med alla vapen.
Ja. Nu behöver vi en kontakt med tillgång till militärutrustning.
Vänta, jag kanske vet en person.
Han är inte soldat, men han kan ordna fram saker.
Han kom precis hit. Du kunde ha besparat honom resan.
Var inte blyg nu. Du är en av de mäktigaste i Kyrkistans undre värld.
- Du kan nog ordna det vi behöver. - Ja, i normala fall.
Men läget just nu är allt annat än normalt.
Flera medarbetare har gripits, tillgångar har beslagtagits.
Jag undgick ett gripande-
- blott genom mina kontakter inom polisen.
- Säg ditt pris. - Du vet vad regeringen skulle göra...
...mot min familj och mina affärer om dina agenter kopplades ihop med mig.
Det gör de inte. Du bebygger områden som har förstörts av strider.
Säg att jag gav dig kontrakt från den amerikanska regeringen.
Nu tar du i för mycket. Inte ens Howard kan fixa det.
Testa mig. Du och Howard var kumpaner. Vi kan bli vänner.
Okej, vännen. Det finns ett kontrakt jag är intresserad av.
Min dotter är sångerska. Hon älskar amerikansk popmusik.
Jag vill ha ett skivkontrakt med ett amerikanskt bolag.
Albumlansering, rikstäckande turné.
- Jag är inte skivbolagsdirektör. - Men du känner folk som är det.
Du frågade mig vad jag ville ha. Det är vad jag vill.
Okej. Jag ska ordna ett kontrakt.
Jag kan inte garantera en turné. Hur vet jag om hon är bra?
Fantastiskt! Verkligen, det var jättebra!
Tack för att du är en stolt pappa till lags.
Bravo! Bravo!
Nu skojar du väl? Är det allt?
Det mesta av mitt förråd har tagits i beslag.
Är de här tomma? Jag tror inte att Volkan förstår.
Vi ska slå till mot ett fängelse. Vi kommer inte in med två gevär!
Vi behöver mörkerglasögon, vi behöver kroppspansar...
- Vill ni inte ha det? Då är vi klara. - Nej, men vi hade väntat oss mer.
Ge oss ett ögonblick.
Otacksamma. Jag riskerar mitt liv!
Bara ryktet om att man har varit kritisk mot presidenten-
- räcker för att man ska bli kastad i en cell.
Det kan vi använda till vår fördel.
Du hade vänner inom polisen? Kan de ordna uniformer och utrustning?
Tänk om nån sa till polisen att fängelsedirektören och personalen-
-stöder Aboujaans rival i valet?
Jag kan tänka mig att de omgående skulle begäras häktade.
- Vi kan åka snålskjuts på razzian. - Vi behöver ett fordon. Det kan gå.
Nez, det kommer en högersväng om tre, två...
Uppfattat.
Fängelsedirektören och 16 anställda ska ha begärts häktade.
Konvojen färdas norrut. Ni är på väg rakt mot den!
Var redo. Slå på sirenen.
Nu, gullet!
Vi är i position.
- Östra utfarten. Vi behöver skjuts. - Jag väntar där.
- Okej, vi är inne. - Jensen bör sitta i nordöstra delen.
Vad är det som pågår här? Ni har ingen rätt...
Vi har all rätt, fängelsedirektör. Du är gripen!
Ni två! Säkra den västra korridoren!
Vi går österut. Jag ser korridoren mot nordöstra delen.
Jensen?
Kevin Jensen? - Vi har honom. Han lever.
Gå undan.
Intendenten... Skickade ni poliser för att utrymme nordöstra delen?
- De kommer att leta efter honom. - Det är bråttom om vi ska ta oss ut.
Vår täckmantel är avslöjad. Vi går mot nordvästra utgången.
Det är bara en tidsfråga innan polisen hittar kroppen.
- Nez? - Jag hörde. Jag flyttar på mig nu.
Lås byggnaden. Hitta förbrytaren!
- Där har vi den. - Det är ingen fara.
Ser du? Vi behöver en annan utväg.
De märkte att ni var fiender. De låser hela byggnaden.
Fyra utgångar är blockerade och vi kan inte gå tillbaka.
Vi får ta en risk här, Dumont.
- Vi är i köket. Vart fan ska vi? - Det finns en utgång längst ner.
Det ska finnas ett förråd åt höger som leder till en utgång.
- Den fungerar inte. Kodlås. - Hur många siffror?
- Sex... - Helvete också.
Jag försöker knäcka det på distans, men det tar tid.
- Tom, Solomon - säg nånting! - Vi blir beskjutna!
Det är slut.
- Stanna här. - Vad gör du?
Jag kan inte hålla dem undan.
- Hur många siffror är klara? - Fyra.
Jag vill inte stressa dig, men om 20 sekunder är vi överkörda.
Det var fem. Kom igen, Dumont. En till!
- Jag kommer inte att klara det. - Inte vi heller i så fall.
Här kommer nummer sex.
Nu sticker vi!
- Har du några nyheter? - Vi hittade Kevin. Han lever.
Han är fortfarande inte ute ur landet men han är med mitt team.
- Vi ska ta hem honom. - Scottie. Stabschefen söker dig.
Ursäkta mig.
- Vad i helvete har du gjort? - Du får nog vara mer specifik.
Du vet mycket väl vad jag pratar om.
Varför pratas det om en eldstrid i fängelset där Jensen sitter?
- Du menar nog "satt". - Jag förbjöd dig att ingripa!
Jag behövde inte din tillåtelse. Halcyon är oberoende.
Howard grundade det så. Han är borta, men det har inte förändrats.
Om vår relation till Aboujaan raseras efter din privata räddningsaktion-
- så är du körd. Du kan bli åtalad för det här!
Vi är förbi allt det där, Bob.
Allt jag vet, allt Halcyon har gjort i landets och regeringens intresse.
Vi är för stora för att misslyckas. Ni kan inte ha oss som fiender.
Bespara mig det selektiva minnet och moralpredikan.
Nu låter du verkligen som Howard.
Gjort är gjort. Jag skulle behöva lite hjälp.
Hälsa din chef att han kan överge Jensen och mitt team-
- eller så kliver han fram och blir en del av lösningen.
Vi jobbar på en exfiltreringsplan. Vi ska få hem dig om några timmar.
Vi kan inte bara åka. Jag rapporterar om brott mot mänskliga rättigheter.
Min kamera och dator är kvar där jag bodde. Jag måste hämta dem.
Hela regeringen letar efter oss. Vi har bara pistoler.
Människorna jag pratade med förtjänar att bli hörda.
De tog stora risker. Utan mitt material var allt förgäves.
Nez har rätt. Lägenheten är första stället de letar på.
Jag är ledsen. Vi kan inte ta den risken.
Jag förstår. Ni har gjort mer än nog. Säkerheten måste komma först.
Det här måste vara vår turdag.
Regeringen godkände inte uppdraget, men de överger oss inte.
Om vi tar oss till ambassaden sätter de oss på nästa flyg hem.
Det blir inte lätt. Ambassaden ligger två mil bort.
Dumont följer polisens aktiviteter och vi kan ligga ett steg före.
Det blir två långa mil...
- Var är Jensen? - Han var precis här.
Vi riskerar livet för att frita honom och han sticker?
- Allt för en story. - Ingen story är värd att dö för.
- Jag åkte inte hit för ingenting. - Nu vet du hur han känner.
Han riskerar livet för ett viktigt jobb. Det var inte rätt...
...men jag förstår det.
Kevin? Kevin! Vad gör du? Vad är det som händer?
Det här tar bara två sekunder. Tack.
- Jensen syns inte till. - Polisen kan ha väntat på honom.
Och oss. Vi får ta reda på det. Gå. Vi håller utikik.
- Vad gör du? Vi kan inte vara här! - Jag har det jag kom hit för.
- Vad tycker du? - Vi skulle ha blivit kiropraktorer.
Eller vad som helst... Vi kan inte försvara oss här.
- Vi fick dumpa bilen. - De var för många.
Det var sex fordon. Minst ett dussin poliser. Vi måste hitta en utväg.
Följ efter mig.
De var här! De hämtade amerikanen!
Vi ber om ursäkt.
Ändrade planer. Vi är på väg och befinner oss i svårigheter.
Va? Ni skulle ju vänta tills det blev mörkt.
Vår flyktplan godtogs inte enhälligt.
Vi färdas i ett rekvirerat fordon. Du måste varsko ambassaden.
Hör ni...
Det här är Halcyon-operatör 19, kontraktskod 637S2.
Vi anhåller om tidigare ankomst för paketet vid norra grinden.
Paketet anländer strax med myndigheter hack i häl.
- Det är en vägspärr framför. - Vi är snart där.
- Ska jag åka tillbaka? - Det går inte.
- Håll i er! - Vi kör rakt in i dem!
- Ta med honom in! - Vart ska du? Tänk inte ens tanken.
Presidenten begär att Kevin Jensen och hans fritagare ska utlämnas!
- Det vet jag inget om. - Skicka ut dem annars går vi in!
Om ni tar ett steg till har jag rätt att skjuta er.
Hur är det med honom? Vad gör du? Han kan klara det här!
Han kan klara det här. Han kan klara det!
Är det så du säkrar trovärdigt förnekande? Med eldstrid och biljakt?
Deras ambassadör väntar.
De kräver att vi överlämnar Jensen och ditt team.
Jag får ringa upp dig, Bob.
Överlevde han inte?
Nej.
Ni två kan gå in.
Mrs Hargrave. Jag är Rebecca Fuller, tidningens redaktör.
- Det här är... - Robert Wilmond, stabschef...
...och Owen Pruitt, biträdande CIA-chef.
Du måste tro mig. Jag fick veta det i morse.
CIA. Han var inte journalist. Han var agent.
- Nationen ser honom som en hjälte. - Han sa aldrig nåt.
Kevin var en av de bästa. Han rekryterades efter skolan.
Riktiga journalister försätts i fara och det bryter mot CIA:s policy.
Nej. Vår policy är att inte använda oss av journalister-
- såvida det inte är absolut nödvändigt för rikets säkerhet.
Och det var det här? Vad gjorde Kevin där?
Nåt som behövde göras. Jag önskar att jag kunde säga mer.
Jag hörde att det var du som gick tillbaka och hämtade de här.
Du ska veta att det här materialet kommer att rädda många liv.
Du gjorde en stor insats som förde hem dem.
Hans familj ska veta att han dog för nåt viktigt.
Nej, det får de inte.
Kom igen... Varför inte?
USA har förnekat att Kevin var agent.
Om vi erkänner nu kan vi aldrig reparera relationen med Aboujaan.
Dessutom riktar det ljus mot alla Kevins kontakter i fält.
Andra agenter utsätts för fara. Ingen får tänka eller säga-
-nåt annat än att han var journalist.
- Är det uppfattat? - Jag kan inte ljuga för hans mor.
Det är precis vad du måste göra.
Det är mitt fel.
- Jag trodde att vi handlade rätt. - Gör inte så här.
Jag bad er att åka. Kevin skulle ha dött där. Ni gav honom chansen.
Han valde att åka tillbaka. Sån var han.
Inget var viktigare än storyn.
Om han nu tvunget måste dö-
- så vet jag åtminstone att han dog när han gjorde det han älskar mest.
- Vad är det? - Ingenting...
Jag kan bara inte förstå att han verkligen är borta.
- Så du sa inget till hans mor? - Nej.
- Varför inte? - Jag vet inte. Jag...
Jag kände nog att Kevin inte hade velat det.
Tänk er, hennes egen son...
Hon hade ingen aning om vem han egentligen var.
Allt kan inte få ett lyckligt slut.
Var stolta över det vi uträttade.
Jag är det.
Kevin! Titta på moster Scottie.
Christopher. Christopher. Vinka till mamma!
Jag älskar dig, mamma!
Kevin. Önskade du dig nåt?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!